Den här vägen, allihopa.
Här, så kommer vi till en del av fängelseturen
som jag måste varna er inte är något för de klenmodiga.
Det var här inne som de dömda
fick spendera sin sista natt på jorden.
Själen av varje fånge som har hållits fången i de här cellerna
är fjättrad i de här murarna.
I just de stenarna runtomkring er.
Ja, man vill hellre till Alcatraz, polarn.
Jag undrar om någon frivilligt skulle vilja
spendera några ögonblick inlåst i en av dessa cellerna?
För att få en känsla av hur det var?
Ja, okej.
Det sägs, att om du lyssnar tillräckligt noga,
så kan du höra fångarnas plågoskrik
eka genom åren.
Arrgh!
Hallå?
Är du okej?
Översättning: Dream_Theater. Primeval SO4EO7
- Hej. - Hej.
Jag tänkte att den här kanske skulle lysa upp platsen lite.
Ledsen för det här stället.
- Det är bara tillfälligt. - Jag är van vid tillfälligt.
När väl Ethan är omhändertagen, behöver du inte ligga lågt längre.
Existerar jag officiellt i den här tiden?
Ja. Lester jobbar på det.
När du fått ny identitet, så tar vi dig någonstans med ett fönster.
Någonstans mer permanent.
Ett fönster skulle vara fint.
Permanent kommer att ta lite tid att vänja sig vid.
Ser jag löjlig ut i den här?
Nej, du ser charmant ut.
Ah. Ministern har godkänt alla säkerhetstjänster
för att spåra upp Ethan.
Vi kan ta honom själv, vi behöver inte någon hjälp.
Mannen är en mördare och en galning.
Polisen och MI5 är inblandade nu. Det är utanför vårt ansvarsområde.
Han kom hit via en portal, det är inom vårt ansvarsområde.
Nu när vi vet hur han tänker, så är vi bäst lämpade att hitta honom.
Hörpå, ge mig bara tillgång till bevisen från våningen,
och ge mig lite tid och jag garanterar att jag hittar honom.
På det viset har vi städat upp vår röra
och du år tillbaka på Ministerns Julkortslista.
Visst, visst.
Du har till dagens slut.
Jag kan inte hålla dem borta längre än så.
Så,.. det är här allting händer.
Detta är mitt skrivbord.
- Ja, det är lite,.. - Rörigt.
Japp, rörigt skulle vara rätta ordet just nu.
Men vet du, det är lugnt.
Jag menar, jag antar att det är din normala arbetsyta.
Jag vet inte ens vad den där gör.
Vad är det här? Vad är det här?
Ah, det är en dateringskalkylator.
- Vadå? - Nej, inte den sortens dating.
Den,.. den berättar för dig vart portalerna leder.
Och jag menar till exakt vilket år.
Allt du behöver göra är att peka med den och trycka.
Gjorde du den här?
Mitt första projekt för Philip.
- Den är verkligen cool, Connor. - Det är den verkligen.
Philip, portalerna, de håller definitivt på att bli vanligare.
Åh, Connor,.. jag borde,..
ta inte det här på fel sätt,
men allting som vi gör här angår inte ARC-teamet.
- Jo, jag vet, jag vet. - Så från nu, så anser vi labbet
vara en del av Prospero och förbjudet område för,.. alla andra.
- En del av Prospero. Visst. - Bra.
Säkra perimetern. Ni två kommer med mig.
Det fanns ingenstans som han kunde ha gått.
Jag låste och reglade cellen själv.
Okej.
Den här vägen tack, mina damer och herrar.
Museet kommer att öppna igen så fort som möjligt.
Tack.
Absolut ingenting.
- Connor? - Yo.
- Inga tecken på någon varelseattack. - Verkligen?
Dörren var låst, ingenting kunde ha tagit sig in.
Och vi registrerade bara en portal och det,.. det är den här.
Vi har sökt igenom byggnaden och det finns inga tecken på fler intrång.
Jag fattar det inte.
Det är någonting som jag inte förstår angående Ethan.
Något skulle hända med portalerna sa du och han är inblandad, men hur?
Har jag rätt, tänker han använda dem. Ändra på dem på något sätt.
Jag antog alltid att de var en naturkraft, som vädret.
Hur kan någon ändra på dem?
Det finns teknologi i denna tiden till att ändra på nästan allting.
Just nu, här, är kritiskt.
Vi har alla förmågor och alla verktyg,
men ingen kunskap till att använda dem säkert.
Jag håller på att bli gammal här, Connor.
Hur lång tid tar det att få ett datum från den här saken?
Okej, jag får in något.
Ser 1870-igt ut.
Igt?
- Du försvann hemifrån 1867, va? - Ja.
Jag tror att vi har hittat en portal tillbaka till din tid.
Ursäkta mig.
Connor, är du säker?
Lita på teknologin, Matt. Det är vad den säger och det är vad den,..
- Vad hände? - Ingen aning.
- Stäng av din leksak. - Den har inet med det här att,..
- Stäng av den nu! - Den går till den Viktorianska eran.
Vad tror du skulle kunna komma ut? En Oliver Twistosaurus?
- Ähum. - Visst.
Det måste vara ett problem med låsningsmekanismen.
Kan du fixa det?
Tillbaka!
Bibehåll en låg laddning.
Vi försöker att skrämma den tillbaka igenom.
Om det där var vad jag tror det var,
så visar din kalkylator bara vadå, några miljoner år fel?
Jess, vi kommer att behöva backup här nere nu meddetsamma.
Jag sätter igång med det direkt, Becker.
Vem är det?
Emily, jag beklagar, men den portalen leder inte hem.
Jess skulle inte ha sagt något förrän vi var säkra.
Jess, jag kan inte hitta något fel på den här låsningsmekanismen.
- Du får skicka ner en ny. - Den är på väg.
Tack.
- Är allt bra? - Det är bara fint.
En wind-up radio. Den genererar sin egen kraft.
Jag vet vad det är, vi använde en för att leta upp portaler.
Så du säger att Ethan ställde in den på portalernas frekvens?
Jess, Ethan har ett sätt att spåra portaler på.
Varna de andra, han kanske är på väg till fängelset.
Jag åker dit nu.
Nej. Troligen tror han att du är död, så du är säkrare här.
Han är mitt ansvar,..
Är du där, så oroar jag mig bara för dig och inte för honom.
Far varnade mig för att du skulle bli en distraktion. Snälla, bara,..
Ethan kunde vara beväpnad, så ni två stannar här nere.
Connor, stannar vid portalen. Abby, du kommer med mig.
Men, tänk om den,..
Vi dubbelkollade, och stället var tomt.
Jag vet.
Becker..!
Hur i hela världen kunde ARC missa den här?
Jess, vi har en terrorfågel och ännu en portal i ett lagerrum.
Jag kan bara registrera den första portalen. Är du säker?
Ja, Jess, ganska säker..!
Okej, sprid ut er, ni vet vad ni ska göra.
Några spår av Ethan?
Nej, men Matt, vi har en ganska så underlig portal.
- Visa mig. - Okej,..
Först, så trodde vi att min dateringskalkylator störde,
men den nyinsatta maskinen låste inte heller portalen.
Det här är inte som något vi haft att göra med tidigare.
Och portalen i lagerrummet såg inte normal ut.
Den var blekare, inte lika klar.
Den kan inte ha varit öppen länge för vi sökte igenom cellerna.
Ja. Om de öppnas och stängs snabbt
så skulle det förklara hur turisten försvann tidigare.
Connor,.. finns det någonting som indikerar
att någon kanske har manipulerat med den här portalen,
typ interfererat med den?
Interfererat, hurdå?
Det fanns ingen i rummet när vi kom, om det är det du menar.
Åh, igen!
Skjut inte, jag tror att den vill gå igenom.
Becker, kolla efter portaler, vi har ett intrång.
- Det där var samma fågel. - Jaså?
Jo. Ett ärr.
Men, det måste betyda att portalen du såg måste vara en del av denna.
Ja, men hur fungerar det?
Akta, den kommer tillbaka igen!
Danny!
Danny, det är Abby, kan du höra mig? Kom igen, du är tillbaka.
Jag fattar inte att du sköt honom.
Han har varit borta ett år och kommer slutligen tillbaka och du,..
Ursäkta,.. Han blir okej, den var på lägsta inställningen.
Kom igen, Quinn, upp med dig, sluta att fejka.
Becker. Becker.
Wow, Becker, du är mycket sötare än vad jag minns.
Åh, Gud!
Okej, solstrålen?
- Kom här. - Argh!
- Ursäkta. - Gud! Vad var det där?!
Matt sköt dig.
- Jaha? - Matt gillar att skjuta folk.
- Så då är du Matt då? - Matt Anderson, ursäkta, kompis.
Du blir bra inom ett par timmar.
Jag är verkligen tillbaka, va?
- Trodde inte jag skulle få se er igen. - Vi väntade på dig. Vad hände?
- Vart var du? - Ja, ni vet, här och där.
Allra mest igenom där.
Hör ni, Ethan kan dyka upp vilken sekund som helst.
Abby, ta Danny till ARC. Connor, försök låsa den. Becker, kom med mig.
En lång historia, vi är liksom mitt uppe i något allvarligt.
Så allt är som vanligt, då?
Matt, en vakt är nere, Ethan är här inne.
Försiktigt, rör dig inte för snabbt.
- Och för er två gick det, ehm,.. - Vadå?
Ni vet,..
Ethan är i byggnaden. Flytta inte Danny förrän jag säger till.
Vad som än händer, så kan vi inte släppa Ethan nära den där portalen.
Matt, Ethan använder radiofrekvenser
för att lokalisera portalerna, va?
Ja.
Då kan vi urskilja precis var han är.
Hur då?
Så vad är det vi lyssnar efter?
Connor säger att vi kommer att veta när vi hör det.
Om jag bara kunde,..
Okej, var beredda.
Nu så,..
Okej, han är där uppe.
- Åh, klarar du dig? - Gör det du ska.
Skönt att ha dig tillbaka.
Connor, Abby, täck bottenvåningen.
Ta skydd!
Ni två, ta fågeln.
Vad?
Den är nära.
Sluta att fly, Ethan, det finns ingenstans att ta vägen.
Okej, på tre.
Ett, två,..
Den är här inne.
Låt mig presentera er,.. för Molly.
Molly?
Vänta,..
Döpte du din klubba?
Det var bara jag och de här terrorfåglarna i sex månader.
Tro mig, man börjar döpa saker.
Stå stilla! Vi har gått runt i cirklar, Ethan.
- Kasta ditt vapen. - Tala om var portalen är.
Kasta ditt vapen, annars skjuter jag dig.
- Berätta var portalen är. - Lägg ifrån dig ditt vapen.
- Var är portalen? - Varför, vad har du gjort med den?
- Gjort med den? - Jag vet att du har mixtrat med den.
Vad är det du försöker att uppnå?
Jag vet inte vad du talar om.
Det är över. Berätta för mig vad din plan var.
Det finns ingen plan.
Jag trodde att jag ville stanna i den här världen.
Men det vill jag inte. Jag hade fel.
Argh!
Hej, fågelskrälle!
Låt mig gå in i portalen, så ser du mig aldrig igen.
- Matt! - Den här vägen.
Woah, okej,..
Så du är okej. Bara,..
Danny.
Patrick..!
Patrick?
Det är okej, det är okej.
Det är hans bror.
Ge mig två minuter med honom Becker. Bara två minuter, snälla!
Jag är ledsen, men Matt vill inte att någon talar med honom.
Men, jag lovar att jag ska låta dig träffa honom senare, okej?
Patrick,..
Ah, Quinn.
Vilken oväntad glädje.
Det är min bror. Varför får jag inte tala med honom? Vad står på?
Inte här, kom med, mitt kontor.
Så, Helen Cutter, död?
- Som en dront. - Utmärkt.
Hur vet vi att Patrick har gjort alla de här grejorna?
Jag menar, han kunde ju bara ha använt den här Ethans namn.
Vad vet vi faktiskt att han har gjort?
Sedan Patrick kom hit, så har han mördat en och försökt döda två andra.
Det här kan inte stämma.
Han var bara en pojke när han försvann.
Vad hände med honom?
Vi vet inte.
Du sa att du kunde göra vadsomhelst
och att vi inte förstod portalerna, vad menade du då?
Du sa 'Jag är det förflutna, nutid, och framtiden. Vad menas med det?
Jag har ingen aning om vad du snackar om.
Nej.
Hur länge sen är det sedan du först gick in i en portal?
18 år.
Så du var bara en pojke?
14.
Jag var alldeles ensam i den där världen med,.. de där sakerna.
Varje dag väntade jag på att han skulle rädda mig, men det gjorde han aldrig.
Vem då, Danny?
Hmm,..
- Så allt handlar om din bror? - Han är inte min bror.
Inte nu längre.
Så det här har ingenting med portalerna att göra.
Det här är bara för att du ville straffa Danny?
Varför är du så intresserad av mig?
Jag trodde att du var någon annan,.. men jag hade fel.
Så, det borde hålla honom tills du listar ut vad som står på
och vi kan skicka tillbaka honom för gott.
- OM jag listar ut vad som står på. - Det gör du.
Jag går en runda till, se till så inget mer har kommit igenom.
Coolt. Visst, okej,..
Den går inte att låsa och på något sätt projicerar den satellitportaler.
Svagare versioner av sigsjälv.
Connor, du måste komma och se det här nu.
Vad i...?
Vad?
Connor, vi börjar från början.
- Vad vet vi? - Okej, vi dök upp.
Turisten saknades. Jag fick fel datum. Portalen går inte att låsa.
Okej.
Följ med mig.
Matt?
Berättade han vad han tänkte göra?
Matt?
Snacka med mig. Vad hände där inne?
- Och vad bryr du dig?! - Ursäkta?
Varför är du så intresserad av Ethan och vad jag gör här?
Matt, anklagar du mig för någonting?
Det är inte Ethan.
Det är inte han. Och jag var så säker.
Så, vadå,.. misstänker du mig nu?
Nej.
Du, det kan vara vemsomhelst nu. Det kan till och med vara Danny.
Du kan ha fel om alltihop. Hur kan du vara så säker på att
den här tilldragelsen med portalerna ens kommer att hända?
Det bara kommer det,..
Det vet jag att det gör.
Men, jag blir inte klok på det.
Danny. Trevligt att träffa dig.
Philip Burton.
Mitt bolag inviterades av regeringen att hjälpa till med ARC-operationer.
James Lester berättade att du såg Helen Cutter dö.
Ja.
Dödade du henne? Jag kan tänka mig att du inte hade mycket val.
Ja, i all förtrolighet så var det en kombination mellan en raptor
och en blöt klippa som tog kåI på henne men,.. Kände du henne?
Nej. Fast jag har hört mycket om henne.
Ditt namn fanns skrivet på ett dokument som hon hade med sig.
- Verkligen? Intressant. - Ja.
- I vilket sammanhang? - En lista av frågor om portaler.
Som om din åsikt betydde någonting för henne.
Med risk för att låta egenkär, så betyder min åsikt på många problem
mycket för en massa viktigt folk, och då speciellt andra forskare.
Portaler är inte bara ett förlegat problem ibland andra, eller hur?
Och Helen Cutter är inte bara vilken gammal forskare som helst.
Hon var en sinnesförvirrad individ.
Vem vet vad hon tänkte?
Jag litar på att du blir väl tillgodosedd,
och om det är något, så kan jag skaffa vadsomhelst du behöver,
tveka inte att fråga.
Du kan tala med honom nu.
- Ursäkta mig. - Javisst.
James.
Vi borde gå försiktigt tillväga.
Danny verkar,.. oberäknelig för mig, en smula obalanserad.
Det måste ha varit tufft där ute alldeles själv så länge.
Ja.
- Jag håller ett öga på honom. - Bra.
Inte en dag passerade utan att jag tänkte på vad som hade hänt,
och på vart du hade tagit vägen.
Patrick.
Patrick, var snäll och se på mig.
- Du övergav mig. - Nej.
Allt jag gjort sedan du försvann har handlat om att få dig tillbaka.
Poliskåren, att gå med i ARC, allting.
Håll din käft!
Jag har aldrig gett upp om dig och jag tänker inte börja nu.
Okej, är du klar?
Nu.
Wow, okej, två portaler.
Två portaler öppnas på exakt samma ställe och uppför sig som magneter.
De försöker stå emot varandra, men de kan inte, på grund av laddningen.
Men all genererad energi, måste ta vägen någonstans,
så satellitportaler öppnas istället.
Men nu är de här portalerna separerade.
Så satellitportalerna borde upphöra att existera.
Så de här två portalerna leder till två olika platser.
Pliocen.
1867. Den funkade hela tiden.
Två portaler,.. på precis samma ställe.
- Vad är chansen att det händer? - Mycket liten.
Kom.
Jess, vi åker tillbaka till ARC.
Jag vill att du tar fram varje uns av portaldata som vi har,
som går långt tillbaka. Och jag menar absolut allting.
Och Jess, säg åt Emily att Connor hade rätt.
Det är 1867.
Connor är säker den här gången. Han lovade.
Jag trodde att det här skulle vara goda nyheter.
Det är det.
Tack ska du ha.
Jag är säker på att om du ville stanna, så skulle det vara okej.
Vill du stanna?
Jag önskar att jag visste vad jag ville.
Personen jag var för tre år sedan -
bruden som ville undersöka det gyllne Ijuset, och föll in i en annan värld -
det är inte jag längre.
Men det verkar, som om jag inte riktigt passar in här heller,..
Alla de här sakerna du gjorde,..
De berättade för mig, Patrick.
Vad hände med dig?
Till att börja med fick jag döda för att överleva.
Dessa varelser, de bara fortsatte att komma.
Jag blev bra på det. Att döda.
Riktigt bra.
Efter ett tag så börjar man att finna nöje i det.
Att döda djur i självförsvar, det fattar jag, men Patrick,..
Människor?
- De är bara djur. - Nej.
Det är de.
Vi är.
Varför skulle människor vara annorlunda?
Det här är inte du, Patrick. Det är inte du.
Åh, jo det är det.
Och jag har tänkt på att döda dig varenda dag.
Danny, ta mig till portalen, och jag lovar ni aldrig ser mig igen.
- Ingen kommer att göra det. - Det kan jag inte göra.
Snälla.
Jag vill bara vara ensam.
Nej, du behöver inte göra det här.
Snälla, lyssna på mig.
Bro,..
Beklagar.
Inkräktaralarm, alla enheter till korridor fem.
Du, Ethan, eller Patrick, eller vad fan nu ditt namn är!
Sänk ditt vapen sakta och lägg dig ned på marken nu.
Nu!
Okej, skada henne bara inte. Okej?
Det ska jag inte.
- Han har tagit ett av chockvapnen. - Han är på väg till fängelset, kom.
- Berätta hur man öppnar dem. - Jag sa ju, att jag inte vet hur.
Om du går genom den där portalen, så på den andra sidan
kommer du att vara precis samma person som du är nu.
Ethan, gör inte det här.
Hejdå.
- Snyggt. - Jag sa ju att hon var bra.
Pliocene.
Tänker du gå efter honom?
Jag kan inte riskera att han går igenom till en annan mänsklig tid.
Jag tänker inte lämna honom ifred.
Alltså, jag vet inte om jag kan lita på dig,
men det ser ut som om jag inte har något val.
Philip Burton är kopplad till Helen Cutter.
De kände varandra.
Han Ijög för mig om det. Har något med portalforskningen att göra.
Kan du tala om för de andra, att Burton inte är att lita på?
Åh, min Gud!
Philip!
Du, går du efter din bror, så tar jag hand om det här.
Danny,..
Lycka till.
Kan du säga farväl till Abby och Connor för mig?
Och du, jag har inte glömt att du sköt mig.
Jag ska ge tillbaka för det någon dag.
- Var är Philip? - Han åkte precis.
Tack, ja,..
Jag tänkte att jag kanske skulle säga att jag stannar,..
om du ber mig.
Så låter jag den här stängas.
Så skulle det vara slutet på det,..
Men du har ju den här ofantligt viktiga grejen som du måste göra.
Philip, stanna!
Jag hör inte hemma här.
Och inte du heller.
Du kom själv hit genom en portal, eller hur?
Varifrån? Framtiden?
Allting där är antingen dött eller döende.
Vi lever underjord, för att ytan på planeten kan
inte längre upprätthålla något liv.
Den är ofruktbar,..
på grund av någonting människosläktet gjorde.
Vi förstörde den.
Stanna! Stanna!
Connor?
- Vad gjorde vi? - Jag vet inte än.
Vad i hela världen står på?
Några få av oss har skickats tillbaka till olika tider för att förhindra det.
Så även min far.
Hämta andan och tala om vad det är.
Och allt detta har med portalerna att göra?
Jag sa att portalerna blev alltmer ofta förekommande.
Jag hade rätt.
- Är den något som stör dem? - Någon.
Någon interfererar dem.
Jag beräknade vad som skulle hända om portalerna fortsatte att öka.
Vad kommer att hända?
Det skulle bli katastrofalt.
Snart, och jag menar väldigt snart,
så kommer portaler att börja öppnas överallt.
Tusentals och, tiotusentals av dem.
Om inte jag stoppar honom, så är det klippt.
Slutet för allt liv på den här planeten.
Det skulle inte sluta. De skulle föröka sig och föröka sig tills,..
Tills?
Jag vet inte.
Jag ska stoppa honom.
Men du måste ge dig av.
Jag kan inte låta någonting spela någon roll längre.
Kom.
Vi måste komma på ett sätt att motverka det här,
men det viktigaste är att vi håller det för oss själva för tillfället.
Du litar väl på mig, eller?
Ja, jag litar på dig.
Bra.
Hoppa in. Vi har mycket att diskutera.
Översättning: Dream_Theater. Text hämtad från www.Undertexter.se